![](https://www.superrodina.cz/wp-content/uploads/2013/10/Soudce-v-nesnázích.jpg)
Soudce v nesnázích: komedie o nezdárných synech, prolhaných manželkách a neúplatných soudcích
Arthur Wing Pinero, SOUDCE V NESNÁZÍCH
V české premiéře, režii Šimona Dominika a překladu Jiřího Joska uvede Klicperovo divadlo 26. října 2013 britskou komedii Arthura Wing Pinera Soudce v nesnázích.
DRAMATURGYNĚ JANA SLOUKOVÁ O INSCENACI
„Myslím, že Soudce v nesnázích je výbornou příležitostí vyzkoušet si komediální kvality našeho souboru na klasickém žánru, který v sobě propojuje konverzační a situační komedii. Hry tohoto typu se již dlouho na repertoáru Klicperova divadla neobjevily, proto věřím, že se „Soudce“ stane příjemným zpestřením i pro naše diváky, kteří se chtějí v divadle pobavit a zasmát.“
Dobrácký policejní soudce Aeneas Posket (Jan Vápeník) se ožení s mladou vdovou Agátou (Helena Plecháčková), která je sice dostatečně krásná a šaramantní, ale přesto si neváhala pro získání této skvělé partie poněkud „zfixlovat věkový handicap“ a místo šestatřiceti se vydávala za jednatřicetiletou. Když se však přiblížila kýženému sňatku, pochopila, že jí nezbyde nic jiného než lhát také o věku svého syna z prvního manželství. Z devatenáctiletého mladíka Cise (Matěj Anděl) se tak stává čtrnáctiletý chlapec. Cisovy pudy však poněkud předbíhají jeho věk, takže mladičká učitelka na klavír Beatie (Marta Zaoralová), neodbytná služka Pophamová (Lenka Loubalová), Posketův kolega soudce a milovník žužu Bullamy (Jan Bílek) i komorník Wyke (Miroslav Zavičár) se nestačí divit. Pravdu zná kromě Agáty jen její věčně hladová sestra Charlotta (Pavlína Štorková), která má však vlastních problémů dost – rozešla se se svým vyvoleným, trucovitým „sakra kapitánem“ Horácem Valem (Vojtěch Dvořák). A když svůj příjezd do města ohlásí Posketův dávný přítel a shodou okolností také kmotr malého Cise, plukovník Lukyn (Filip Richtermoc), je o zábavu postaráno. Agáta musí za doprovodu Charlotty vyrazit do vykřičeného podniku U princů, najít Lukyna a poprosit ho o diskrétnost – netuší však, že častým hostem hoteliéra Achilla Blonda (Lubor Novotný) a číšníka Isidora (Maxime Mededa) je i její nezdárný synek Cis. A co víc, že k Princům zrovna ten večer vytáhl svého ctihodného nevlastního otce na flám! To ovšem ještě nikdo netuší, že se právě tam chystá také policejní razie vedená inspektorem Messiterem (Miroslav Zavičár) a strážníkem Harrissem (Jan Bílek). Pan soudce Posket, stejně jako jeho tajemník Wormington (Lubor Novotný) a soudní seržant Lugg (David Smečka), budou mít díky tomu ráno u soudu opravdu nezvykle rušno….
Co všechno se semele nejen ve vykřičeném hotelu U princů, ale také druhý den u policejního soudu na Bulbarry Street, se dozvíte 26. října 2013 na Hlavní scéně Klicperova divadla!
TŘI OTÁZKY PRO REŽISÉRA ŠIMONA DOMINIKA
Nejslavnějším a nejhranějším dílem z Pinerovy tvorby zůstává jeho komedie The Magistrate (1885), kterou v Klicperově divadle uvádíme pod názvem Soudce v nesnázích. Poprvé byla tato hra na pomezí konverzační a situační komedie uvedena v londýnském divadle Court Theatre 21. března 1885. Po několika vážných hrách to byl první Pinerův pokus o komedii tohoto typu a setkala s velkým úspěchem diváků i kritiky a stala se obrovským kasovním trhákem. Brzy se rozšířila I do dalších divadel, mezi její nejúspěšnější uvedení v Anglii patří také nastudování v Terry´s Theatre (1892), Arts Theatre (1943), St. Martin´s Theatre (1944), Old Vic Theatre (1959), Cambridge Theater (1969) nebo Savoy Theatre (1997). V roce 1917 vznikla na motivy této hry také hudební komedie, která se pod názvem The Boy dočkala v Londýně osmi set uvedení. V roce 1934 byl podle této hry natočen úspěšný film s názvem Those Were the Days a Willem Hayem v hlavní roli.
Zatím naposledy hru The Magistrate v Anglii velice úspěšně uvedli v londýnském Národním divadle (2012) v režii Timothyho Sheadera s Johnem Lithgowem a Nancy Carrollovou v hlavních rolích. Záznam této inscenace se vysílal v rámci projektu BBC do vybraných kin po celé Evropě.
České úplně první uvedení této hry – v době jejího vzniku – proběhlo v roce 1890 v Národním divadle v Praze v režii Josefa Šmahy pod názvem “Policejní soudce”. Od té doby se tato hra u nás nikdy neobjevila.
Klicperovu divadlu jste nabídl text hry Soudce v nesnázích. Jak jste ho objevil? Co vás osobně na této hře láká?
Na mé domovské scéně v Západočeském divadle v Chebu působím nejen jako kmenový režisér, ale také jako dramaturg. A součástí té dramaturgické poloviny mé práce je číst hry. Neustále. A vloni v zimě jsem takhle, podle lákavě napsané synopse, narazil na čerstvě přeloženého Soudce v nesnázích. Hra mě bavila, ale věděl jsem, že na ni v Chebu nemáme vhodné obsazení. Ovšem ve stejné době jsme s Klicperovým divadlem řešili titul pro mé hostování, měla to být komedie, a já si mezi jinými texty vzpomněl právě na Soudce, poslal jsem ho do Hradce a on už tu zůstal…
Jaké spolupracovníky jste si zvolil? Jaká byla cesta k výtvarnému a hudebnímu konceptu inscenace?
Kombinuji tradiční i nové spolupracovníky. S autorem scény Karlem Čapkem jsme se poznali na mé diskové inscenaci a od té doby spolu děláme pořád. Naopak s Andreou Královou, autorkou kostýmů, spolupracujeme poprvé, znal jsem její práci především z Chebu, kde se pravidelně objevuje, už nějakou dobu jsem ji chtěl oslovit a teď jsme konečně našli vhodný titul. S Jiřím Hájkem jsme se potkali poprvé, dostal jsem na něj několik tipů nejen z Hradce. A Martin Pacek, choreograf a pohybář je můj pedagog a teď už i spolupracovník, tohle je naše čtvrtá společná práce, nepočítám-li školní projekty.
Co je z pohledu režiséra na zkoušení komedie nejtěžší?
Zkoušení komedie je dril, rutina, půlhodinové pilování sekvence dvou pohledů, protože tenhle žánr potřebuju maximální přesnost, především v timingu – načasování akcí, pohledů, replik. Což je všechno, jen ne zábava. Pro herce je to navíc dost svazující, především v konverzační komedii, mají mnohem méně svobody než jindy, protože na jejich přesnosti závisí ostatní kolegové. A druhá věc je ta, že komedie se rozžije až s publikem, její atmosféra, účinek, vznikají až v kontaktu s obecenstvem.
TŘI OTÁZKY PRO PŘEKLADATELE JIŘÍHO JOSKA
Jak se překladatel Shakespeara, Kerouaca, Doctorowa, Saroyana, Ginsberga, Albeeho… potkal s Arthurem Wing Pinerem?
Je to zásluhou dramaturgie Národního divadla v Londýně, která tuto hru uvedla na repertoár a vyslala přes satelit do celého světa. Poslední dobou pro tyhle přímé přenosy hry překládám, titulkuju a pak v pražském kině Aero nasazuju.
Od roku 1945 se v českém divadle žádná hra Arthura Wing Pinera neuvedla. Soudce v nesnázích v Klicperově divadle bude tedy první inscenací tohoto autora v novodobých dějinách! Víte něco o starších inscenacích tohoto autora?
Zabrouzdal jsem si na síti a v archivu Národního divadla našel zmínku právě o hře Soudce v nesnázích. Pod názvem „Policejní soudce“ ji 10.9.1890 uvedlo Národní divadlo v režii Josefa Šmahy. Roli Posketa ztvárnil tehdy František Kolár, Agátu hrála Otýlie Sklenářová, v epizodní roli strážníka Harrise hrál Jindřich Mošna. Hra se ale hrála pouze čtyřikrát. Achillem Blondem byl Karel Mušek, který možná hru přeložil. Překlad se ale zřejmě nedochoval.
Čím je viktoriánská komedie svůdná i pro české publikum v roce 2013/14?
V Londýně měla tato hra obrovský úspěch. Pro Angličany je hra jistě svůdná i tím, že si v ní dělají legraci sami ze sebe a ze svých národních klišé. Ale myslím si, že hra má spoustu předností i pro nás. Kromě toho, že nabízí opravdu skvělé příležitosti pro herce, je to prostě jedna z řady potřeštěných komedií hraničících s absurdním humorem, jako jsou „Brouk v hlavě“ nebo „Charlyeova teta“ apod., tedy komedií, jaké mají naši diváci rádi.
ARTHUR WING PINERO
Britský dramatik, režisér a herec. Narodil se 24. května 1855 v Londýně Lucy a Johnovi Danielu Pinero. Začal studovat práva na univerzitě v Birkbecku, ale v devatenácti letech zběhnul k divadlu. V roce 1874 se stal členem Wyndhamovy herecké společnosti v Theatre Royal v Edinburgu. Poté působil jako herec v Liverpoolu, v roce 1876 se však vrátil do Londýna, kde hrál vedlejší role v nejrůznějších divadlech včetně Globu, poté se na dlouhou dobu přidal k souboru Lyceum Theatre. Na konci sedmdesátých let začal psát divadelní hry a vypracoval se časem v úspěšného velmi plodného dramatika, napsal celkem okolo šedesáti her. Část jeho pozdní tvorby se věnuje vážným sociálním dramatům s tématy společenského pokrytectví a nelehkého osudu žen poznamenaných minulostí, které žijí v druhém manželství, například His House in Order (1893), The Second Mrs. Tanqueray (1893) nebo The Notorious Mrs. Ebbsmith (1895). Ve velké konkurenci sociálních dramat té doby Pinero neobstál, v dnešní době je ale už znám spíše jen jako autor komedií, například The Schoolmistress (1866), The Magistrate (1885), Dandy Dick (1887), The Cabinet Minister (1890), The Amazons (1893), The Princess and the Butterfly (1897), Trelawny of the “Welles” (1898), Thea Gay Lord Quex (1899), The Squire (1905), Mind the Paint, Girl (1912). V roce 1909 byl Pinero povýšen do šlechtického stavu a stal se tak druhým mužem (po W. S. Gilbertovi), který získala titul sir za služby dramatu. Ačkoliv byl ve své době tolik populární, sláva jeho her pominula spolu s nástupem moderní dramatiky. Zemřel v Londýně 23. listopadu 1934 ve věku 79 let.
TZ Klicperovo divadlo, foto Petr Neubert
[srp srp srp_number_post_option=’2′ srp_thumbnail_wdg_width=’120′ srp_thumbnail_wdg_height=’120′ srp_wdg_excerpt_length_mode=’words’]
![](https://www.superrodina.cz/wp-content/uploads/2013/10/Kašmírový-šál.jpg)
![](https://www.superrodina.cz/wp-content/uploads/2013/10/Divadlo-Komedie.jpg)